Nord og Syd
Gevær i arm! En! To!
Klar! En! To!
Tre! Tag sigte!
Skyd!
Gevær ned!
Gevær i arm! En! To!
Gevær ved fod! En! To!
Udmærket. Bortset fra Dem, mr. Main.
Deres præstation var ringere, end den plejer at være.
Jeg er nødt til at give Dem en måneds ekstra geværtræning.
Det var det hele, d'herrer. Træd af!
Jeg spurgte Dem om noget, mr. Main.
Hvorfor angreb Napoleon midten af Wellingtons linje ved Waterloo?
Det er stik imod alle regler, og han tabte slaget.
Alligevel gjorde en stor general som Napoleon det. Hvorfor?
- Det ved jeg ikke, sir. - Han havde forsøgt begge flanker.
Napoleon var nødt til at angribe midten.
Almindelig sund fornuft.
Det besidder alle store hærførere. Jeg er ikke færdig, mr. Main.
De er nu i Wellingtons hær -
- og har kommandoen over otte kompagnier i dobbeltgeled -
- ligeledes midt i linjen.
De ser 10.000 franske kavalerister gøre klar til angreb.
Hvad gør De?
- Danner firkant, sir. - Udsted ordren.
Dan firkant!
Dobbelt kolonne, halv afstand.
Bataljon, fremad march.
Godt, mr. Main. Og hvad så nu?
Højre om!
Tillykke, mr. Main.
De har skrevet historien om.
Med denne manøvre åbnede De flankerne for Napoleons kavaleri -
- og tabte Slaget ved Waterloo.
Hvad er den rigtige kommando, mr. Hazard?
Højre og venstre i geled! Drej om, fremad march.
4. division, fremad! Fortrop, venstre om.
Udmærket, mr. Hazard.
Sæt Dem bare.
Du har gået rundt i en døs, siden du kom fra Mont Royal.
Jeg ved, hvem du tænker på, men hun er uopnåelig for dig nu.
Jeg kan ikke sådan lige glemme Madeline.
Du behøver ikke glemme hende. Bare slå hende ud af tankerne lidt.
- Hvordan? - Aflæg min veninde Alice Peet besøg.
George siger, at De vasker for officerer og kadetter.
Jeg gør mange ting for drengene. Kom indenfor.
Den søde George Hazard er en særlig god ven af mig.
Og der er kontant afregning. Det har han forhåbentlig sagt.
Sagt? Vil det sige ...? Er De ...?
Ja, min skat. Skal vi se at komme til sagen?
Lad os nu tage en ting ad gangen.
Hvorfor spiser De ikke, miss Madeline?
Hvad nytter det at beholde det og mindes?
Det ved jeg ikke, men jeg kan ikke lade være.
Nogle gange ...
Orrys ansigt ...
Det står så klart for mig.
Nathaniel!
Kom herhen, dit sorte drog! Hesten er halt.
Hvad er han for et menneske?
Måske tænker jeg på Orry -
- for at glemme mit liv her på Resolute.
Orry, jeg er slet ikke med. Brød du dig ikke om Alice Peet?
- Jo, men jeg vil have mere. - Det vil jeg også ... engang.
Men Alice kan forsøde ens tid her.
Hun er sød.
Madeline tiltaler mig hundrede gange mere, ...
... fordi jeg elsker hende, George.
Du aner ikke, hvordan det er.
- Alt andet er ligegyldigt. - Så er De et romantisk fæ, sir.
Gruppe, træd af.
Nej, ikke Dem, mr. Fisk.
De trænger til træning, sir.
Et helt speciel træning. Stig så ned.
Fisk igen.
- Nu er Bent efter ham. - Nogen skal det gå ud over.
Og helst en af vore venner.
- Hvad er han ude på? - Aner det ikke, men vi må til time.
- Fisk er ikke nogen god rytter. - Nej, men han rider den grå.
Stedets roligste hest. Vi må af sted.
Denne vej, sir.
Gør holdt, sir.
Godt, mr. Fisk. Stig op.
Nej, mr. Fisk. De skal ride på en ordentlig hest.
Satan.
Stig op, Fisk. Hvad er der galt, sir?
Er De genstridig ... ligesom Deres venner mr. Main og mr. Hazard?
Stig op, sagde jeg.
Op med Dem, Fisk.
Hurtigere! Hurtigere, Satan!
Hurtigere, Satan!
Af sted! Kom så!
God hest, Satan. God hest.
SYGEAFDELING
Det var jo Bent. Hvorfor siger du, det var et uheld?
Jeg blev kastet af. Det er sandt.
Hvorfor pokker dækker du over ham, Fisk?
Fisk, det er en hård besked at få, -
- men lægen sagde, at dit knæ måske aldrig bliver godt igen.
- Bent får dig måske ud af hæren. - Tys, George.
Han er bange nok i forvejen. Du er bange, ikke?
Bent kan finde på det, der er værre, hvis du anmelder ham.
Det er der en reel fare for, som Bents hoved er indrettet.
Så kan vi heller intet gøre.
Hvad er du så fornøjet over?
Retfærdigheden. En af officererne har gættet, hvad der skete.
Han sender Bent i krigsretten for disciplinære overgreb.
- Udmærket. - Hvilken officer?
Dejong. Løjtnant Casimir Dejong.
Korporal Bent, jeg spørger Dem igen.
Hvad kender De til kadet Fisks kvæstelser?
Løjtnant Dejong, jeg har hørt, at han blev kastet af sin hest.
- Mere ved jeg ikke. - Korporal Bent ...
De forlod eksercerpladsen sammen med Fisk.
De har aflagt kadetløfte, så overvej Deres svar.
Hvordan kom kadet Fisk til skade?
Det ved jeg ikke, sir.
Troede de på Bent?
Jeg tror ikke, Dejong gjorde, men man betvivler ikke en kadets ord.
- Alle sigtelser blev frafaldet. - Det bæst!
Det her er en plet på hans papirer. Han hævner sig på Fisk.
Vi må gøre noget, før Bent dræber nogen.
- Hvad kan vi gøre? - Jeg er kommet i tanker om noget.
Løjtnant Dejong tror, at han er den eneste, Alice Peet vasker for.
Den viden kunne vi bruge til at give Bent igen af samme mønt.
Kom, kom, kom.
- Hvad, hvis han går for tidligt? - Alice holder på ham.
Alle gav en skærv, så hun fik dobbelt betaling.
Denne dag vil korporal Bent aldrig glemme.
Du forstår dig på kvinder.
Åh gud, det havde jeg rent glemt.
En officer henter vasketøj hver torsdag ved denne tid.
Dæk Dem dog til i anstændighedens navn.
Om forladelse, sir.
- Ti dog stille, din skøge. - Så er det godt, Bent.
Opfør dig som en gentleman, mens du stadig kan.
- Stadig kan? - Jeg indberetter Dem, sir.
For flere forseelser end jeg kan opregne.
Men jeg forsikrer Dem, at de skal blive opregnet.
De vil blive bortvist.
Hvis De vil lade mig forklare ...
Ligesom De forklarede om Fisk? Med løgne?
Stil på kommandantens kontor om ti minutter, eller vi finder Dem.
Din skøge. Din dumme skøge!
Ud! Ud med dig.
- George sagde, at du var skør. Skrid! - George?
George Hazard. Han og mr. Main står bag det her, ikke?
For at få mig smidt ud. Ikke sandt?
Jeg vil råde dig til at gå nu.
Jeg ville selv fortælle jer det.
Se jeres ansigtsudtryk, når I fik den gode nyhed.
Jeg er blevet bortvist fra akademiet.
Ja, det kan I og jeres venner grine af senere.
" Nu er vi fri for Bent."
I to har rottet jer sammen om at ødelægge min militærkarriere.
En karriere jeg er bedre egnet til end nogen anden her.
Men jeg har venner på højtstående steder.
Jeg får selv en dag en høj position.
En meget høj position. Det forsikrer jeg jer.
Tag jer i agt, for jeg glemmer ikke jer to.
Jeg glemmer jer aldrig.
Manden er syg i hovedet.
Derfor skal vi tage ham alvorligt.
Og være på vagt hvor længe?
Resten af livet?
1846 TO ÅR EFTER
Kadet Orry Main.
Kadet Orry Main, De er blevet indstillet til infanteriet.
Jeg havde aldrig stået det igennem uden dig.
- Sludder. - Jeg var nummer to fra bunden.
Du har trukket mig hele vejen op.
Jeg ville ikke tabe væddemålet.
Det havde jeg næsten glemt.
- Det væddemål taber jeg med glæde. - Tak.
- Jeg vil gerne sige dig tak, George. - Ingen årsag.
- George og Orry. - Ben!
- Tillykke, Fisk. - Hvordan føles det, soldater?
Som om nogen har fjernet 50 pund udrustning fra min ryg.
Du var en af de bedste. Tillykke.
- Så skal du være ingeniørsoldat. - Nej, jeg har ombestemt mig.
Har du valgt artilleriet? Det er mægtigt.
Vi andre stakler har jo ikke andet valg end infanteriet.
- Jeg har også valgt infanteriet. - Nej.
Du får da ikke lov at rejse til Mexico uden mig.
Kom herhen, alle sammen.
Kom nu, kom nu.
Til vore æresgæster:
Løjtnant George Hazard og vores søn løjtnant Orry Main.
Vi ønsker dem tillykke med Deres militæruddannelse -
- og hædrer dem nu, hvor de skal kæmpe for deres land i Mexico.
Vi beder Gud holde hånden over dem.
Skål for George og Orry.
Hør, hør.
- Sig noget, George. - Ja, kom nu.
Mange tak. I har været meget venlige.
Det bedste, jeg gjorde på West Point, var at få en ven fra South Carolina.
Løjtnant Hazard, din flotte fyr, vil du hente kød til mig?
- Du har fået tre gange, Ashton. - Det havde jeg glemt.
En dame glemmer ikke.
Hvad ved du om det, miss Emily Rose Smith?
En rigtig dame spiser ikke offentligt.
Du gør mig helt ør i den uniform. Intet under, at jeg glemte det.
Ashton, du ville være fristende, hvis du var fem år ældre.
Det er jeg om to års tid, løjtnant.
Ashton og Brett, I skal sove til middag.
- Uf! - Kom nu.
Min lillesøster.
Det er Madeline, ikke?
Kom. Du skal hilse på hende.
Mr. og mrs. LaMotte, det er min gode ven George Hazard.
- Mig en fornøjelse, ma'am. - I lige måde, løjtnant.
De er altså nordstatsmand. Fra Pennsylvania.
Ja, " The Keystone State" , og der er dejligt.
Lad mig byde Dem en cigar og en mint julep og fortælle om den.
- Undskyld mig, min kære. Main. - Justin.
- Han er en rigtig god ven, ikke? - Den bedste, jeg nogensinde får.
Jeg har været ved at dø af længsel efter dig.
Vi må ikke sige den slags til hinanden.
- Hvorfor ikke? Sådan føler jeg. - Vi kan intet stille op.
Du elsker ham ikke. Du er ikke hans.
Jeg kan aldrig blive din.
Jeg er nødt til at gå, Orry.
Det er dejligt at se dig igen.
Wilmot er fra Pennsylvania. Skammer De Dem ikke?
Fordi han gik ind for at forhandle med Mexico?
Det var ikke nødvendigvis fejt.
Kongresmedlem Wilmot lavede et forbehold i et lovforslag, -
- som forbød slaveri i nyerhvervede territorier.
Hvorefter lovforslaget blev forkastet af jeres John C. Calhoun.
Det var en fornærmelse mod sydstaterne.
Der er kun én måde, vi kan få oprejsning på.
Mener du løsrivelse, Justin?
Ja. Jeg synes, vi skal kaste os ud i det.
Det er nok at gå for vidt.
Vi har kæmpet for dette land. Jeg ser det nødig flået fra hinanden.
Tillet, sydstaterne ville være bedre stedt som selvstændig nation.
Hvordan kan du sige det, Justin?
Jeg er sydstatskvinde og har hørt tale om løsrivelse, -
- siden jeg var barn, og det ville være en tragisk fejl.
Mener De det, madam?
Tænk, hvis vi var selvstændige, -
- og ris- og bomuldsmarkedet blev svækket.
- Det er ikke det. - Det er et spørgsmål om ære.
Vi har brug for nordstaterne. Vi har ingen fabrikker og egne ressourcer.
Vi kan ikke leve af taler.
Du forglemmer dig selv, min ven.
Der er ingen i selskabet, der er interesseret i din mening.
De er gift, Orry. Han er en arrogant skid, men du kan intet gøre.
- Jeg har lyst til at piske ham. - Også jeg.
Og han fortjener det. Men ikke her og nu.
- Kører vi nu, sir? - Forsvind, boy.
Hvor vover du at slæbe af sted med mig?
Du ydmygede mig foran mine venner.
Jeg gav bare udtryk for mine meninger.
Du skal ikke bilde dig ind at have meninger ud over mine.
Kvinder med intellektuelle meninger er ikke velset her.
Det burde din far have lært dig.
- Han lærte mig at tænke. - Dumt af ham.
Nordpå prædiker kvinder for frie niggere og fri kærlighed.
Det skal vi ikke nyde noget af her. Kend din plads, -
- eller det vil komme dig dyrt at stå.
Det har det allerede gjort.
Så det tror du?
Hvis du nogensinde igen udtaler dig og bringer mig i forlegenhed, -
- kommer du til at lide, som du aldrig har lidt før.
Hvis du er så begavet, så husker du det.
Har du det godt?
Ja tak.
Han kan ikke se os.
Jeg hader at se ham behandle dig sådan.
Jeg har det udmærket, Orry.
Mød mig i morgen. Bare for at tale sammen.
Hvad skulle vi tale om?
Alt det, der aldrig bliver til noget.
Vil du ikke nok, Madeline? Der er en forladt kirke ude ved mosen.
- All Saints Chapel. - Ja.
Jeg er der kl. 12 og vil vente på dig.
- Jeg ved ikke ... - Vær nu sød, Madeline.
Jeg rejser til Mexico.
Det er måske sidste chance.
- Sig nu ja. - Jeg forsøger.
Lad mig nu gå tilbage ...
... alene.
Semiramis, hold dig væk fra Salem Jones.
- Jeg har ikke noget valg, Priam. - Hold dig væk.
Det har du heller ikke.
- Semiramis. Kom her, min skat. - Salem ...
Se den dumme markarbejder.
Jeg vil lave lidt sjov med ham.
Du ser vældig tørstig ud, min ven. Vil du have en dram?
Du må ikke drikke.
Nej, men alle de hvide kigger den anden vej.
Jeg er mr. LaMottes kusk, og jeg siger, at det er i orden.
Tag en mere.
- Det glider nemt ned. - Du kan godt få mere.
Men så må vi hellere gå ud bagved.
En dram mere.
Jeg vil have en dram mere.
Det kan du også godt få, hvis du gør, som jeg sagde.
- Hvor skal du hen, boy? - Hvad er der med ham?
Flyt jer. Lad mig være i fred.
Hvad er der med den boy?
Nu henter jeg noget mere.
Jeg er lige så god som alle andre, og jeg vil have en dram mere.
- Hvad er der sket, Priam? - Forsvind.
- Skynd dig ud. - Nej, lad mig være.
Priam! Gå hen i din hytte. Det kommer du til at angre.
Undskyld, sir. Han smuttede fra os.
" Gå hen i din hytte" . Er det en straf?
Jeg ved, hvad jeg ville gøre.
Du har ret, Justin. Han har fornærmet mine gæster. Mr. Jones!
- Ja, sir. - Fjern ham og giv ham hans straf.
Og hvad skal det så være?
Det overlader jeg til dig.
Ja, sir!
Jeg må hellere af sted.
Jeg er frygtelig ked af det her, Justin.
Orry ...
Hvad gør de ved ham?
Du hørte, hvad min far sagde. Han får sin straf.
Du så forvalterens ansigtsudtryk. Du må forhindre det.
George, det er min fars hus, og du er gæst. Husk det.
Nej! Nej, Salem. Nej!
Jeg bønfalder dig! Jeg bønfalder dig!
Nej!
Salem, jeg bønfalder dig!
Jeg er klar.
Jeg er rede til alt!
Nej! Nej!
Priam skulle straffes.
Jeg ville ikke straffe et dyr sådan. Heller ikke du.
Stop nu dine nordstatsprædikener.
Jeg prædiker ikke. Jeg taler imod brutalitet.
Det tilkommer ikke dig. Og gå så.
- Goddag. - Goddag.
- Var det svært for dig? - Nej.
Justin havde forretninger i Charleston.
Jeg har så ofte tænkt på at være sammen med dig.
Lad være.
Jeg elsker dig.
- Jeg måtte sige det én gang. - Hold op med at tænke sådan.
Det er sandt. Og du elsker mig.
Jeg er kommet for at sige, at vi aldrig kan ses igen.
På grund af Justin?
- Du elsker ham ikke. - Han er nu engang min mand.
Hvis jeg forlader ham, -
- er det stik imod alt, hvad jeg er opdraget til.
Mange ville lide under det.
Og hvis du bliver hos ham, -
- er det kun dig, der lider. Er det sådan, du tænker?
Gud vil måske hjælpe ham med at ændre sig.
Han ønsker ikke at ændre sig.
- Kig på mig. - Orry ...
Sig så, at du aldrig vil se mig igen.
Åh, hvor jeg dog elsker dig.
Det gør jeg.
Det gør jeg. Det gør jeg ...
Nej. Nej, nej!
Om forladelse.
- Det burde jeg ikke have gjort. - Nej.
Nej, du skal ikke undskylde.
For ... jeg ønsker det lige så meget som du.
Men hvis du var min elsker, ville du ikke være fri.
- Jeg er ligeglad. - Du skal ikke ofre dit liv for mig.
Din fremtid ... Din ære. Det vil jeg ikke være skyld i.
Madeline.
Glem mig, Orry. Andet nytter ikke.
Mor har været på sygehuset i dag, og Priams sår er ved at hele.
Din mor er meget omsorgsfuld over for jeres slaver.
Ja. De kan ikke klare sig selv. De er som børn.
De får ikke lov til andet.
Priam fornærmede jo min far foran gæsterne.
Hvordan kan du bære det, de gjorde mod ham?
Det var forkert!
- Det sagde jeg også til min far. - Hele systemet er forkert.
Jeg begynder at forstå, hvad Virgilia har talt om.
Men du kan ikke lave om på det.
Vi er dødtrætte af nordstatsfolk, der kommer og belærer os.
Tag hjem til Hazard Iron og gør noget for dine egne arbejdere.
- Det er noget andet. - Vel er det ej.
Vi har levet på den her måde i over hundrede år.
Skal jeg komme til Lehigh Station -
- og fortælle jer, hvordan I skal leve jeres liv?
Lave om på den måde, I altid har levet?
Jeg mener det, George.
Du og ...
Skal vi blive ved at være venner, er der visse ting, vi må tie med.
Visse ting, vi aldrig kan tale om.
Det har du nok ret i.
Gid det ikke var så.
Vi skal kæmpe mod mexicanere. Ikke mod hinanden.
Nej. Derhenne.
Da jeg fik dig ind på West Point, lovede du ikke at bede om mere.
Din tjeneste blev jo ødelagt af mine fjender.
Nu har mit land brug for mig i Mexico.
- Du kunne ordne en felttjeneste. - En felttjeneste?
På hvilken baggrund efter din bortvisning?
Og du er en sydstatsdreng fra Georgia.
Jeg er senator i Ohio. Jeg ... Jeg burde ikke engang kende dig.
Men det gør du, selvom resten af verden ikke ved, at du er min far.
Er du kommet for at knuse mig?
Det kunne jeg have gjort, da min plejemor fortalte mig det.
Jeg har aldrig fået kærlighed fra dig.
Jeg ved intet om min rigtige mor, bortset fra at det ikke er din kone.
- Jeg sørgede for opvækst og pleje. - Opvækst, ja.
Familien Bent havde mig kun på grund af dine penge.
Jeg beklæder et offentligt embede. Jeg har bødet for min fejltagelse.
Er det sådan ...
... du tænker på mig?
Som en " fejltagelse" ?
Hvis jeg nu sørgede for en felttjeneste ...
- Ville du så love mig ...? - At lade dig være i fred?
Selvfølgelig, kære far. Bare rolig.
Jeg skal ikke bringe den ærværdige senator Edwards i forlegenhed.
Nok er jeg en horeunge, men jeg er ikke dum.
Jeg har store lederevner.
Mine instruktører på West Point sammenlignede mig med Napoleon.
Du må lære at tøjle din begejstring for dig selv.
Det skal jeg nok, sir.
Fat mod, senator.
Måske dør jeg på slagmarken.
CHURUBUSCO I MEXICO AUGUST 1847
Skyd!
Slut op! Omgruppér jer.
Hold stand! Hold stand!
Slut op!
I geled!
George! George! Herhenne.
Jeg kan ikke finde mine folk.
Gå i dækning bag muren.
I geled bag muren, kompagni D.
I geled, mænd.
- I geled! Bag muren! - Skynd jer!
Gå i dækning bag muren.
Gå i position bag muren.
Gengæld beskydningen!
- Jeg sagde stop, sergent. - Vi fik ordre til tilbagetrækning.
På benene, kompagni.
I geled. På benene!
Jeg hørte, at I to var her.
Det er det møde, jeg lovede jer på West Point.
Løjtnant Main, gå ud og rekognoscer med disse mænd.
- Rapportér om fjenden på broen. - Du må være gal, Bent.
Går de derned, bliver de skåret i småstykker.
Ja, pottemager Hazard. Og du skal med dem.
Af sted, eller jeg skyder jer for ikke at parere ordre -
- fra en overordnet officer.
Nu!
Lad os komme af sted!
Bevæg jer hurtigt og hold jer nede.
Vi kan ikke blive her, og vi kan ikke gå tilbage.
Lige Bents tanke.
Nej, Orry!
Kom tilbage, Orry!
De skyder på deres egne, Orry.
Orry!
Rolig.
Prop flere klude i hullet. Stop blødningen.
- Lige her. - Træk!
Gør ham klar. Jeg tager hans ben for at redde ham.
- Vil De selv ordne det, løjtnant? - Hvis De tager hans ben, dør han.
Jeg laver 50-60 amputationer under hvert slag. Halvdelen overlever.
- Må jeg lige se? - Ja, sir.
Han kommer aldrig til at bruge det. Går der betændelse i det ...
Går der betændelse i det, tager vi det.
Der er kommet en slem en, sir.
Forbind det og få ham ud herfra.
MEXICO CITY DEN 2. FEBRUAR 1848 6 MÅNEDER EFTER
Sygepasser, vi har brug for hjælp.
Han er herinde.
Sir.
- Løjtnant Hazard. - Pearson.
Sidst vi sås var i Churubusco.
- Hvordan går det? - Godt.
Du ser ikke så godt ud.
Jeg er lidt bekymret over en ven.
Major Waite holder fest i aften for at fejre våbenstilstanden.
- Ellers tak. - Alle juniorofficerer skal deltage.
Det kan måske muntre dig lidt op.
Om forladelse.
Undskyld, sir, men jeg fik aldrig takket Dem.
På felthospitalet.
Ja, det var en amputation.
De forhindrede det.
De var meget bestemt.
Jeg har ikke fået fat i Deres navn.
Premierløjtnant George Hazard. 8. infanteri, sir.
Mig en fornøjelse. Hvordan går det med Deres ven?
- De siger, han er i bedring. - Helt sikkert, min dreng.
Sådan et sår tager bare tid.
- De har vist set mange. - For mange.
Og for mange døde. Derfor forlader jeg hæren.
Jeg er i Irland, før året er omme. Skulle være blevet der.
Tak, miss Constance.
De har bemærket min Constance.
- Deres, sir? - Min datter. Kan De ikke se det?
Det var ikke gået op for mig, men så heldig har jeg ikke været længe.
De kan vente lidt, til hun får chancen for at slippe væk.
Eller også kunne De præsentere os.
Det skulle nok kunne lade sig gøre.
Følg med, løjtnant. Og vær klar til at slå til.
- Undskyld, jeg havde ikke set Dem. - Synd for whiskyen, ikke?
Nu skal jeg hente Dem en hjertestyrker.
Jeg troede, at jeg dansede med major Lafferty.
Deres far og jeg havde andre planer.
Jaså? Jeg har vel også noget at skulle have sagt?
Er De ked af, jeg brød ind?
Det har jeg ikke sagt.
Miss Flynn, De er den yndigste pige, jeg nogensinde har set.
- Så det er jeg? - Jeg kunne danse med Dem for evigt.
Undskyld, løjtnant, men det er vist min dans.
Ja, sir.
Tab ikke modet, min dreng.
Du kan tale videre med Constance over en middag i morgen hos mig.
- Kom indenfor, løjtnant. - Godaften, sir.
Constance. Se lige, hvem der er kommet.
Løjtnant Hazard.
Undskyld, sir.
Jeg var sikker på, De inviterede mig til middag.
Hvorfor sagde du ikke, at han kom, far?
- For at du ikke skulle forpurre det. - Jeg kan komme en anden dag.
Sludder, min dreng. Vi har mere oksekød, end vi kan spise.
Ikke sandt, Constance? Hun er en dygtig kok.
Far vil ikke have, at jeg føler mig presset til at tage med til Irland.
- Derfor vil han finde mig en mand. - Apropos. Jeg skal på konsulatet.
Var du ikke det i går?
I skal ikke vente på mig.
Jeg napper måske en dram på cantina'en på vejen.
Tak, sir.
Er De rigtig vred på ham?
Nej. Jeg føler mig bare nogle gange lidt løbet over ende.
Men så griner jeg af det.
Deres latter er en af de skønne ting ved Dem.
Vi kender vist ikke hinanden godt nok til sådan en kompliment.
Kan vi ikke gøre noget ved det?
Over middagen?
Godt, så.
Jeg skrev til dine forældre, at du ville komme over det.
- Tak, George. - Jeg har også en anden nyhed.
Jeg er forelsket, Orry.
Hun hedder Constance Flynn og er vidunderlig.
Nu forstår jeg det med Madeline og dig.
Hun er varm og sjov ...
Hun er smuk. Og så kan hun lave mad.
Hun er nok den, jeg altid har ledt efter.
Når jeg får taget mod til mig, frier jeg til hende.
Hvor pragtfuldt, George. Det glæder mig.
Jeg forstod ikke, far ville tilbage. Med hungersnøden og alting.
- Men han har ret i nogle ting. - Hvilke ting?
Her kunne folk holde op med at slå hinanden ihjel, hvis de ville.
I Irland dør folk bare.
Far mener, at de har mere brug for hans hjælp.
Din far er et godt menneske. Jeg er glad for at kende ham.
Constance ...
Apropos Irland, så er der noget, jeg vil spørge dig om.
Ja, George?
Jeg beundrer dig mere end nogen anden kvinde, jeg har mødt.
Jeg er kommet til at holde meget af dig på den korte tid.
Vi har meget til fælles, og jeg kan godt forsørge dig og en familie.
Sig mig, George Hazard, er det et frieri?
Det ved du godt, at det er.
Constance Flynn, jeg elsker dig.
Vil du gifte dig med mig?
Åh, George, så enkelt er det jo ikke.
- Fordi du er katolik? - Irsk katolik.
- Og min far er imod slaveriet. - Det er min søster også.
Din familie vil næppe acceptere en svigerdatter, -
- som går til messe og taler som tjenestefolkene.
Det gør ingen forskel. Jeg elsker dig.
Og jeg vil giftes med dig, hvis du vil have mig.
Selvfølgelig vil jeg det.
Jeg forelskede mig i dig, første gang vi dansede.
Var det mit ansigt eller uniformen?
Det var dit ansigtsudtryk, da major Lafferty brød ind.
Som en fortabt hundehvalp.
Mon Doubledays spil vil slå an?
I det mindste afholder det Abner fra at tale om politik.
Gud være lovet. Nogle gange er det som at høre min søster Virgilia.
- Fremad! - Løb! Løb!
Han er out!
- Talte det? - Han forudså det ikke.
Jeg fik brev hjemmefra i dag.
- Hvordan har din mor det? - Hun kommer aldrig over fars død.
Visse ting kommer folk aldrig over, George.
Men brevet fik mig til at tage en beslutning, Orry.
Jeg opsiger min kontrakt.
Forlader du hæren?
- Ja. - Du har altid villet være soldat.
Ja, jeg troede, det hele var hornorkestre og ære.
Churubusco åbnede mine øjne. Det krævede en tur i helvede.
En god soldat er professionel. Jeg opfattede det som rent spild.
Hvad vil du så lave?
Jeg kunne forstå på mor, at Stanley har brug for hjælp på støberiet.
Han er stadig leder af Hazard Iron, så jeg må gå lidt til hånde.
Vi vil være helte derhjemme.
Det siges, at vi bliver dekoreret for tapperhed ved Churubusco.
Så tager jeg medaljerne og propper dem i halsen på Bent.
- Enig. - Der går historier om ham.
I Monterey kalder de ham "Slagter Bent".
Han skal have skudt sine egne i ryggen.
Det havde han også gjort med os, hvis han havde turdet.
Bent dukker altid op til overfladen igen, det afskum.
Han gav mig et minde denne gang.
- Det ben bliver aldrig bedre. - Heller ikke værre.
Tak for de trøstende ord, George.
Undskyld, men jeg ved ikke, hvad jeg skal sige til dig, Orry.
Så ti stille.
Jeg må hen og fortælle Constance om min beslutning.
Tænk på de gode ting. Tænk på, at du skal hjem.
Til hvad, George?
Hende, jeg elsker, er gift med en anden.
Sejrens frugter, major?
Hvad vil du, Hazard? Du opfører dig uforskammet.
Og så er du i civil.
Godt, du bemærker det, så jeg kan gøre det her.
Op, Bent.
Jeg har altid vidst, du var en kujon.
Hvis du generer mig eller Orry Main igen, -
- dræber jeg dig, så sikkert, som at du har gjort ham til krøbling.
Pænt af far at lade os være alene.
Han er en kær, gammel rad nogle gange.
Han sagde, at han ville fejre det med os senere med ægte irsk whisky.
Hvad er der galt, George? Kan du ikke fortælle mig det?
Jeg tænkte på Orry.
Han skal være forlover til vores bryllup.
Ja, selvfølgelig. Han er jo din bedste ven.
Han har forandret sig.
Efter at han blev såret.
Jeg fik ikke talt med ham, før de sendte ham hjem.
Du fik altså ikke spurgt ham?
Nej. Det var ligesom ikke det rette øjeblik.
Så gør holdt på Mont Royal på vej hjem.
Du er så klarsynet.
- Jeg er glad for, jeg faldt for dig. - I lige måde.
Far kommer ikke hjem de næste mange timer.
Vi burde ikke.
Hvorfor ikke? Er vi måske ikke så godt som gift?
Orry! Det er Orry!
Hvorfor bad du os ikke hente dig på stationen?
- Nu skal jeg hjælpe dig, min dreng. - Tak. Jeg kan selv.
Orry, du må se min nye blondekjole.
Din yndlingshoppe har folet. Føllet er så kært.
Hvordan har du det?
Jeg har brug for dit råd omkring den nye ballepresser.
- Jeg er ret træt lige nu. - Og sulten efter den lange rejse.
Jeg vil faktisk gerne være lidt alene.
De siger, at mr. Orry ikke er sig selv.
Han sidder på sit værelse og vil ikke tale med nogen.
Han blev vist slemt såret.
Sår heler, men det gør han ikke, mit barn.
Maum Sally, jeg må hen til ham. Han har brug for mig.
Det er det eneste, der er umuligt for dig.
Undskyld, jeg ikke meldte min adkomst.
Håber ikke, det er ubelejligt.
Det kniber med høfligheden, George. Jeg har ikke været meget ude.
- Du drikker ellers ikke ren whisky. - Man forandrer sig.
Det får du det ikke bedre af.
- Lad mig om at bedømme det. - Du har mistet al dømmekraft.
Du sidder der og har ondt af dig selv.
Hvis du er kommet for at prædike, kan du godt gå.
For pokker! Det er ikke verdens ende. Du har livet for dig.
- Du forstår det ikke. - Jo. Du tror, dit liv er slut.
Fordi du er såret og har mistet din elskede.
Men du har stadig meget. En familie.
Og venner, som holder af dig.
Men hvis du sidder der og trækker dig ind i dig selv -
- og hælder whisky i såret ...
... er der ingen, der kan hjælpe dig.
Du har ret.
Jeg ved bare ikke, hvor jeg skal begynde.
Lehigh Station.
Som forlover, når jeg gifter mig med Constance.
Det vil være mig en ære, George.
Led videre, mr. Jones. Kom ind efter aftensmaden.
Javel, mr. Main.
- Godaften, George og Orry. - Hvad leder I efter?
En af folkene er forsvundet.
Han kommer nok før mørkets frembrud.
Du har vist en dårlig indflydelse på ham, George.
- Han ter sig, når du er her. - Priam?
Priam, ja.
- Kom nu. - Gå i seng.
Kom ind, hund.
Tag den med ind.
Clyta siger, du er stukket af fra Mont Royal.
Gå tilbage.
Ja, ma'am.
Det har du ikke i sinde at gøre, vel?
Beklager, ma'am.
Det kan jeg ikke.
Men familien Main behandler dig godt.
Det er ikke familien.
Salem Jones.
- Jeg har hørt om ham. - Han slår mig ihjel.
- Så hellere dø på flugt. - Hvorfor kommer du til mig?
Folk siger, at du har egnens største hjerte.
Og ... jeg vidste ikke, hvor jeg ellers skulle gå hen.
Jeg sagde til Priam, at hvis nogen kunne hjælpe ham, var det Dem.
Det er desværre alt, hvad jeg kan give dig, Priam.
- Tak, ma'am. - Du skal ikke takke mig.
I overmorgen kl. 9 passerer et tog trinbrættet.
- Ved du, hvor det er? - Ja, ma'am.
Hold dig skjult indtil da. I nærheden af trinbrættet.
Toget sætter farten ned. Spring på, før det sætter farten op igen.
Ja, ma'am.
Det kører til Charleston. Derfra må du søge nordpå.
Gud velsigne Dem, ma'am.
Gud velsigne Dem.
Held og lykke, Priam.
Og Gud velsigne dig.
- Har de fundet Priam? - Ikke endnu.
Men i aftes blev han set på Resolute. Vi har brug for din hjælp.
- Sadl op for mig, Cuffey. - Javel.
Igen, Ezekiel.
Min nevø Forbes så Priam fra sit vindue i aftes.
Hvem her på plantagen hjalp ham?
Jeg ved det ikke, mr. Justin. Det sværger jeg.
Zeke ... Hvis jeg finder ud af, at du lyver for mig, -
- så kan selv Gud ikke hjælpe dig.
- Det er min skyld. - Det er ikke nogens skyld.
Sådan er det bare.
Den af jer, der tier, er skyld i, at resten får pisk.
Husk det.
Dig. Clyta. Så er det din tur.
Nej, mr. Justin. Nej! Nej!
Åh gud, Clyta.
- Jeg må fortælle ham det. - Det gør kun det hele værre.
Kom så!
- Sæt niggerne i arbejde igen. - I hørte mr. LaMotte.
Tillet. Orry. Justin. Forbes. Jeg tror, jeres slave er flygtet.
Kom med ind og få en drink.
Vi henter vores geværer og hjælper med at fange ham.
Det er Orry!
Maum Sally.
Du må finde det rette øjeblik -
- til at give Orry det her, før han går.
Vil du ikke nok?
Jeg måtte se dig. Ellers ville jeg dø.
Du skal ikke have ondt af mig.
Det har jeg heller ikke.
Jeg elsker dig stadig. Det skulle du bare vide.
Jeg var nær blevet gal af at tænke på, om du var i live eller ...
... død.
En tid vidste jeg det ikke.
Men det gør jeg nu.
Jeg er i højeste grad i live.
- Du løber en stor risiko, ikke? - Det er ligegyldigt.
Kan du huske ... for et år siden?
Du sagde, at der var visse ting, du ikke ville lade mig opgive.
Ja.
Jeg vil ikke have ... at du bringer dig i fare for min skyld.
Jeg er ikke bange.
Jeg er bekymret for dig.
Vi har kun det her.
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]